OliverF


 * Mordet**

Det var bättre förr. Innan jag såg henne. Hon där tjejen som bor över gatan. Jag vet inte vad som hände, det bara hände. Hon bara stog där. Jag vet inte varför jag dödade henne, det bara hände. Jag vet inte vad jag ska gömma mig. Måste jag leva i kriminaliteten i hela mitt liv, men det vill jag inte, för mina föräldrar är jävligt smarta och båda jobbar för polisen och så kommer jag och är olaglig fast mina föräldrar är poliser. Det roliga är att jag vet inte hur det gick till när jag dödade henne var det men en kniv, pistol eller någon sorts av en metallstång. Jag vågar inte gå tillbaka dit igen. Det var hundra meter från ica någonstans vid en stig tror jag. Jag kände mig konstig kommer jag ihåg och jag är lite yr nu. Var jag med några polare...

‍‍-Du måste döda gänget på Anders gatan 12 och ta deras knark och pengar. På fredag träffas vi här kl 19:00. Din dövefan hör du inte mig hör, jag viskande. Jag vaknade ur min dröm. - Va? sa jag. - Du döda alla på Andersgatan 12 och ta knark och pengar och vi träffas på fredag kl 19:00 HÄR!! Har du hört nu? frågade Julio viskande. - Men.. - Inga men, annars berätta jag det som hände för 2 år sen så håll käften och gör det sa han hånfullt. - Hur mycket tjänar jag på det? så tyst som möjligt. - Det får vi se sen men vi träffas efter du har gjort det hemma hos mig sa Julio. - Ok. Klockan var 22:00. Jag gick ut från cafeét och gick mot ungdomsgården. Jag drog upp luvan. Jag var rädd och undrar om det går fel och tänk om jag blir mördad. ‍‍ När jag var ca 100 meter från ungdomsgården så plingade det till i mobilen det var mamma och hon ville att jag skulle hem. Jag hade ingen lust att vara på gården så jag gick hem. När jag kom hem så satt mamma i soffan och kollade på tv, pappa sov nog förmodligen.

- Hej sa jag halvt viskande för jag visste att pappa sov. - Hej hörde jag väldigt tyst från soffan.

Jag gick upp för trapporna och gick in på mitt rum och lade mig ner i sängen. Jag mådde inte så bra så jag somnade rätt så fort. Mitt i natten så for jag upp ur sängen och in på toalett och spydde. Såklart hörde någon där nere mig och det var mamma.

- Är allt bra där uppe? frågade mamma vid trappuppgången. - Nja jag spydde precis så det är nog inte så bra sa jag. - Försök gå och lägga dig igen. - Mm ska göra det sa jag samtidigt som jag gick in på mitt rum och somnade direkt.

Idag var det torsdag och jag låg i sängen hela dan och det gjorde skitont i magen. Runt tre tiden så spydde jag igen och det gjorde så jävla ont. När jag kom tillbaka till min säng så började jag tänka på morgondagen. Jag vet inte hur det kommer gå imorgon men jag har lovat mig själv att sluta helt totalt med att sno för det gör jag för det mesta och detta är första gången jag ska mörda någon eller inte som jag kom inte ihåg ju.

Det var fredag nu den värsta dagen i mitt liv nog. Riskerar mitt liv för knark. Jag tänkte igenom det han sa på caféet. Att han skulle berätta det jag hade gjort. Men jag visste inte jag var förvirrad. Jag mådde fortfarande skitdåligt och jag var tvungen att ställa in mordet och det fast det kommer nog bli svår. Vid tre tiden gick jag och tog min telefon och ringde Julio.

- Tja sa jag. - Vad? sa han. - Jag kan inte göra det sa jag. - Vad för nått? svarade han. - Knarket/Morden. - Du måste sa han annars berättar jag det. - Men du kan gå och berätta det din skitunge. - Fan ta dig sa han. - Jag är fan sjuk och kommer knappt upp ur sängen sa jag. - Så nu måste jag göra det Fan skrek han i telefonen och klickade mig.

Jag lade telefonen på mitt skrivbord. Jag var helt själv i huset för mina föräldrar jobbar fast det kommer hem snart runt sju. Men klockan blev halv nio innan de kom hem.

Jag gick upp ur sängen, jag kände att smärtan hade minskat. Jag stod vid trappan och skrek

- Varför kommer ni hem så sent? undrade jag. - Nja det var en mördare som tagit sig in på Anders gatan och försökt mörda några där men han dog själv tyvärr men han var nog ute efter knarket som var i huset för när vi kom dit så hittade vi mycket knark. - Okej sa jag. Plötsligt mådde jag bättre magknipet hade släppt och jag kände mig lättad men jag tänkte på att det kunde varit jag som hade blivit mördad där eller det skulle vara jag som blivit mördad där.