ErikC

Johan och Alexander går in i det lilla caféet på Gustavs Adolfs torg, de sätter sig vid ett bord nära fönstret ut mot gatan. Nina från klass 8c går förbi, Johan och Alexander hälsar, de går i samma klass som Nina, alla tre är 14 år. Servitrisen kommer till och frågar vad det får lov att vara – En Cola tack, säger Johan – Jag tar också en Cola, säger Alexander Några minuter senare kommer servitrisen med två kaffe och sätter kaffet på deras bord. Johan utbrister – Jag har inte beställt något kaffe och inte Alexander heller! – Ni sa klart och tydligt en kaffe tack! Svarar servitrisen med en små sur röst. – Nej en Cola sa vi. – Nej, men du kan få en Cola till kaffet, men då kostar det extra. – Aldrig i livet, vi tänker inte betala för något vi inte har beställt, eller betala extra för det vi har beställt, bland de sämsta Café jag har varit på! – Ha, du kan inte ha varit på så många Caféer,du får ändå betala för kaffet.

Johan och Alexander tar sina jackor och går där ifrån utan att betala. Johan och Alexander har ingen lust att gå på något Café, de går hem till Johan istället och spelar Xbox360. Efter några timmar framför Xbox360 så går Alexander hem, han bor ungefär 500 m bort.

Regnet ‍‍‍ det öser ner och han tar på sig sin luva och går mot sin lägenhet, regnet slår mot hans jacka, vinden blåser igenom kroppen och det känns som kylan stannar i ryggmärgen. Det är riktigt kallt ute .Han går förbi Caféet, där han träffade den otrevlige servitrisen. Det lyser inne i Caféet det är någon därinne, han lutar sig mot fönstret och kikar in, han ser Nina där inne och servitrisen. Han blir förvånad och fundersam, ‍ vad gör Nina därinne, de brukar ju alltid stänga klockan 15.00? Han tänker inte mer på det, och ska precis vända sig om, då börjar servitrisen jogga mot dörren efter honom. Alexander blir livrädd och springer därifrån, han springer fort och han är inte långt ifrån sin lägenhet, men servitrisen är tätt efter honom. Han ska precis springa upp över gatukanten där han snubblar och trillar på den kalla gatan ‍. ‍‍ Han försöker resa sig upp men det gör djävulskt ont i skenbenet. Han känner en hand på axeln och tittar bakåt, det är servitrisen och bredvid står Nina, båda ser förvånade ut. – Jag känner igen dig killen, det är du som går i min dotters klass, och varför tittar du in i vårt Café klockan 20.00 på kvällen? Alexander har svårt att få fram något vettigt men till slut får han fram – Varför är ni inne på Caféet klockan 20.00 på kvällen? – Det angår inte dig. Alexander reser på sig och haltar mot trapphuset som bara är några meter bort. Han skriver in koden och går in i trapphuset. Det är inte ofta han tar hissen, men han har djävulskt ont i benet så han tar den idag. Hissen stannar och klockan plingar, han går ut ur hissen och tar fram den gamla kalla nycklen och öppnar dörren. Hans föräldrar sitter i den gamla ikea soffan och tittar på Idol. - Hej Alex, varför kommer du hem så sent? Frågar Alexanders pappa. - Ehh... Jag glömde klockan - Har du ingen klocka på mobilen eller? - Jo men den hade slut på batteri Alexander går in i badrummet och tar en varmdusch, han duschar i över en kvart. När han torkar sig så ser han ett stort blåmärke över skenbenet, men det finns inte så mycket att göra åt det så han borstar tänderna och går och lägger sig istället.

Han vaknar av att klockan ringer, den är 7.00, skolan börjar om en timme. Han har fortfarande ett stort blåmärke över sitt skenben. Han tänker inte mer på det och går sakta till köket och tar 2 mackor och ett glas mjölk som frukost. Mobilen skakar till, det är ett sms av Johan, Kommer du snart eller, bussen går om 20 min. Alexander skyndar sig och tar snabbt på sig sina kläder och joggar mot busshållsplatsen där de ar bestämt att de ska mötas varje morgon.

Johan sitter redan där bredvid en äldre dam. - Det var på tiden! utbrister Johan Alexander skyller på att han glömde något hemma och var tvungen att hämta det, Johan ser tveksam ut. Båda två sätter sig längst bak i bussen. Det ligger en tidning bredvid dem som någon har glömt, Alexander bläddrar lite i den och hna blir chockad när han ser vad det står, Inbrott på Caféet på storgatan inatt. Alexander visar Johan artiklen och han verkar inte bry sig så mycket, men då utbrister Alexander - Men förstår du inte?! Igår när jag gick hem från dig så var det tänt i Caféet och både Nina och servitrisen stod där och pillade vid kassan, jag kikade in och servitrisen fick syn på mig och började springa efter mig, det måste ju vara Nina och Ninas mamma som har gjort inbrottet! Johan sitter helt förvånad sedan så säger han - Men vi måste ju tipsa polisen och han som äger Caféet, vi hoppar av lite längre fram vid polisstationen och tipsar dem om inbrottet! Alexander instämmer och de hoppar av vid polisstationen. Alexander öppnar dörren till polishuset och de stiger in, en polisman kommer fram till dem och frågar - Vad står på? - Vi har ett tips angående inbrottet i Caféet på Gustavs Adolfs torg, vi tror vi vet vem som är den skyldige. - Följ med mig säger polismannen De kommer in i ett stort rum och polismannen börjar ställa massa frågor. Efter cirka 45 min så blir de klara, de beslöt sig för att jämföra ett klassfoto på Nina och en bild från Facebook på Ninas mamma med övervakningskamerans bilder, polisen säger att han återkommer han skrev också en lapp som de ska lämna till sin klassföreståndare, där det står varför de kom för sent till skolan. De lämnar stationen och hoppar på första bästa buss till skolan, de springer igenom den gamla korridoren och in i klassrummet. Nina är inte där, båda två blir fundersamma.

Efter en lång skoldag så ringer äntligen klockan och de slutar skolan för idag. Precis när Alexander ska hämta sin matteläxa i skåpet så får han ett sms av polismannen det står, Kom till stationen efter ni har slutat skolan. Alexander och Johan springer fort till busshållplatsen så att de hinner med den tidigare bussen, de springer lika snabbt ur bussen och kommer in på stationen där polismannen väntar. Han förklarar att bilderna ser väldigt lika ut och att de polisen hittade dem på tåget till Göteborg, de hade en stor summa med pengar i en av resväskorna, och att de ska hållas en rättegång på onsdagen nästa vecka. Polismannen tackar de hjärtligt och han säger att de får lov att gå, men Alexander är välkommen att vittna om han vill, han tackar ja.

Efter en lång vecka så är det dags för rättegången, Ninas mamma döms till grovt inbrott, och får även böta ett antal tusen till Alexander för lindrig misshandel, Nina däremot är inte straffmyndig och kan inte dömas till med hjälp till brott. Rättegången gick bra och Nina och Ninas mamma bor inte längre kvar i Malmö.

Av: Erik Celander